Hra je v rámci point and click adventur rozhodně zajímavá svou naplní a atmosférou. Taky tím, že hra nemá dabované ani textové dialogy. Místo toho tu jsou případně rozhovory znázorněny obrázky v bublinách u postav. Na jednu stranu je to zajímavé na druhou jsem takhle ne vždycky úplně pochopil co mi autoři chtěli sdělit. Dalším problémem je otevřenost hry. Mate otevřené hned ze začátku poměrně velkou část města s hodně obrazovkami, což vede tomu, že je často složíte postoupit dále. Určitá lineární uzamčenost je dle mého lepší a příjemnější cesta. Zvlášť když jsou ve hře nepovine akce, což vede občas k ještě zbytečně složitějšímu postupu. V jádru mě, ale příběh objímacího klauna bavil. Navíc pixel art je zde příjemně barevný.
Komentáře
Nepovažuji se za obvyklého hráče point and click adventur. Vždycky mě od nich odrazovala určitá anti-intuitivnost (prostě jsem netušil, co po mně daná hra chce) a přítomnost těžce nelogických puzzlů. Dropsy mě však neodolatelným barevným rozhraním a kouzelnou atmosférou přiměl dát žánru znovu šanci. A nelituji!
Zážitek to byl velmi emotivní. Hra ve Vás usiluje vyvolávat nejrůznější pocitové reakce, jelikož však netlačí na pilu ani sentimentalitou, ani patetičností, výsledný dojem je velmi příjemný. Zamiloval jsem si postavu jen na první pohled strašidelného klauna Dropsyho, oblíbil drtivou většinu charakterů a vůbec celé městečko, ve kterém se většina příběhu odehrává. Možnost prakticky každého objímat jsem využíval v míře, jaká se mi zpětně jeví až znepokojivá.
Dropsy vyniká hned v několika polích. Pixelová grafika je vtělená roztomilost a zvláště při východu/západu slunce je barevná paleta přímo dechberoucí. Hudební doprovod postavený na kratších opakujících se sekvencích mě paradoxně namísto omrzení bavil čím dál více, vlastní pochvalnou zmínku potom zasluhuje znaléhavění melodie několika lokací ve finále. Hra disponuje také celou řadou drobných subquestů, jejichž plnění je povětšinou dobrovolné a hlavní linku ovlivňuje jen nepřímo (zato však nanejvýš půvabným způsobem), den se v přesných intervalech střídá s nocí, což je klíčové pro řešení řady úkolů, hádanky jsou po výtce logické (i já adventurní antitalent jsem se zasekl jen třikrát), protagonista může využívat pomoci svých zvířátkových společníků, kteří přidávají hraní další rozměr interakce s prostředím, a dostanete dokonce i vlastní automobil!
Speciálně se musím zastavit u příběhu, který se skládá ze dvou rovin. První je zdánlivě velice přízemní. Klauna v městečku všichni nenávidí, ale on jim všem chce pomoci a chce, aby ho měli rádi. Možná to bude znít až nedůvěryhodně, ale tahle část funguje excelentně. Druhá dějová linka se po většinu času ukazuje jen v enigmatických náznacích a v celosti (beztak ne úplné) se vyjeví teprve v závěru. S touto rovinou mám problém poměrně větší. Ne že by byla vyloženě špatná – pár věcí dobře vysvětluje a blízká je mi i určitá přepálenost. Avšak přece jen se mi jeví až příliš těžkopádná a poněkud zbytečná. Myslím, že méně by bylo v tomto případě více.
Celkový dojem z Dropsyho je však velice velice pozitivní. Z mé strany to sice vyzní těžce nebetyčně, ale pro fanoušky adventur (alespoň těch klasických) je tohle jasná hra roku. Ostatní by Dropsymu měli dát minimálně šanci. Myslím, že – stejně jako já - určitě neolitují.
Zážitek to byl velmi emotivní. Hra ve Vás usiluje vyvolávat nejrůznější pocitové reakce, jelikož však netlačí na pilu ani sentimentalitou, ani patetičností, výsledný dojem je velmi příjemný. Zamiloval jsem si postavu jen na první pohled strašidelného klauna Dropsyho, oblíbil drtivou většinu charakterů a vůbec celé městečko, ve kterém se většina příběhu odehrává. Možnost prakticky každého objímat jsem využíval v míře, jaká se mi zpětně jeví až znepokojivá.
Dropsy vyniká hned v několika polích. Pixelová grafika je vtělená roztomilost a zvláště při východu/západu slunce je barevná paleta přímo dechberoucí. Hudební doprovod postavený na kratších opakujících se sekvencích mě paradoxně namísto omrzení bavil čím dál více, vlastní pochvalnou zmínku potom zasluhuje znaléhavění melodie několika lokací ve finále. Hra disponuje také celou řadou drobných subquestů, jejichž plnění je povětšinou dobrovolné a hlavní linku ovlivňuje jen nepřímo (zato však nanejvýš půvabným způsobem), den se v přesných intervalech střídá s nocí, což je klíčové pro řešení řady úkolů, hádanky jsou po výtce logické (i já adventurní antitalent jsem se zasekl jen třikrát), protagonista může využívat pomoci svých zvířátkových společníků, kteří přidávají hraní další rozměr interakce s prostředím, a dostanete dokonce i vlastní automobil!
Speciálně se musím zastavit u příběhu, který se skládá ze dvou rovin. První je zdánlivě velice přízemní. Klauna v městečku všichni nenávidí, ale on jim všem chce pomoci a chce, aby ho měli rádi. Možná to bude znít až nedůvěryhodně, ale tahle část funguje excelentně. Druhá dějová linka se po většinu času ukazuje jen v enigmatických náznacích a v celosti (beztak ne úplné) se vyjeví teprve v závěru. S touto rovinou mám problém poměrně větší. Ne že by byla vyloženě špatná – pár věcí dobře vysvětluje a blízká je mi i určitá přepálenost. Avšak přece jen se mi jeví až příliš těžkopádná a poněkud zbytečná. Myslím, že méně by bylo v tomto případě více.
Celkový dojem z Dropsyho je však velice velice pozitivní. Z mé strany to sice vyzní těžce nebetyčně, ale pro fanoušky adventur (alespoň těch klasických) je tohle jasná hra roku. Ostatní by Dropsymu měli dát minimálně šanci. Myslím, že – stejně jako já - určitě neolitují.
Pro: Správně ztřeštěné a vzájemně i dojemné, pěkný pixel art, příjemná hudba
Proti: Systém vyprávění rozhovorů, zbytečná otevřenost, vedlejší nepovinné akce zbytečné matou postup